O kudlance se ví, že svého partnera po kopulaci sežere. Když o tom tak uvažuji, myslím, že – v jistých případech – by toto řešení nebylo nezajímavé...
Kontakty
Napište nám |
Poradna Kudlanky |
Právní poradna |
Přihlášení
Anketa
SPRAVEDLIVÝ OBCHOD |
![]() |
![]() |
![]() |
Neděle, 07 říjen 2007 | |||||||
Mnoho zemí tzv. globálního jihu je dnes závislých na vývozu jedné suroviny (Ghana na kakau, Srí Lanka na čaji). Obchodování s těmito komoditami ale ovládají velké, často téměř monopolní, společnosti a obchodování se děje na komoditních burzách. Ceny jsou tak pochopitelně sráženy na co nejnižší úroveň a částka, kterou dostává konkrétní producent, tak často nepokrývá ani jeho náklady.
Příkladem může být káva: exportní příjmy zemí vyvážejících kávu za poslední desetiletí klesly na polovinu, mnoho zemědělců se tak dostalo pod úroveň chudoby. Ve stejném období přitom maloobchodní cena kávy prodaná spotřebitelům vzrostla z 30 na 70 miliard dolarů. To znamená, že zatímco v obchodě platíme více a více, k malým pěstitelům se dostává jen velmi malý zlomek této částky. Často také zapomínáme na fakt, že zemědělci v rozvojových zemích jsou nuceni k maximalizaci výnosu, což má za následek nešetrné zacházení s přírodou a bezohledné hnojení. Naštěstí můžeme jako spotřebitelé životní příběhy producentů ovlivnit. ¨
Svým nákupem totiž dáváme hlas určitému ekonomickému a sociálnímu modelu, konkrétnímu způsobu výroby zboží. Jednou z možností, jak pozitivně zasáhnout do mezinárodního obchodu, je princip Fair Trade, neboli tzv. "Spravedlivý obchod".
Fair Trade znamená příležitost. Příležitost pro konkrétní lidi z rozvojových zemí vymanit se z chudoby a závislosti na obchodních prostřednících. Příležitost pro spotřebitele vyjádřit globální solidaritu a odpovědnost. Příležitost znovu navázat ztracené spojení mezi těmi, kdo výrobky vyrábí, a těmi, kdo je spotřebovávají. Příležitost učinit z obchodu nástroj rozvojové spolupráce. Příležitost dozvědět se více o vzdálených zemích a kulturách...
Fair Trade vychází z koncepce spravedlivého, poctivého obchodování s nejchudšími zeměmi světa. Jde v něm o to, brát výrobce jako sobě rovné partnery, nikoli jako oběti vykořisťování. Důležité je, že nakupovat Fair trade výrobky neznamená dávat almužnu chudým, ale zkrátka podílet se na férovém obchodě s těmi, kteří to potřebují.
Při obchodování s partnery na Dálném východě, v Africe, ve Střední a Latinské Americe nabízejí reprezentanti Fair Trade reálné ceny, které odpovídají skutečné hodnotě výrobků a platí v hotovosti. Výrobci se na oplátku zavazují k dodržování ekologických a sociálních standardů, vyjádřených například těmito pravidly:
Prvopočátky Fair Trade lze vysledovat po druhé světové válce, a to jak v Evropě, tak v USA. V roce 1946 začala americká organizace Self Help Crafts (dnes Ten Thousand Villages) nakupovat výšivky z Portorika od lidí v těžké situaci. Jen o málo později přišla britská organizace Oxfam na možnost podporovat čínské uprchlíky vykupováním jejich nápaditých zdobných polštářků.
Další podobné aktivity bychom v počátcích nalezli v Nizozemí či Německu. První čistě Fair Trade obchůdek vznikl v roce 1959 v Nizozemí. Na významu nabyl Fair Trade v 70. letech, kdy se utvořila jeho tradiční podoba - prodej širokého sortimentu řemeslného a několika druhů potravinového zboží ve specializovaných obchůdcích, na farnostech, na akcích pro veřejnost. Dovozci byly vesměs nevládní, církevní nebo jiné organizace, které měly důvěru veřejnosti a které s producenty udržovaly velmi úzký kontakt, jež zprostředkovávaly svým zákazníkům.
Fair Trade dnes představuje celosvětové hnutí, do něhož jsou zapojeny tisíce organizací.
Pauli
|
< Předch. | Další > |
---|